Af Vibeke og Michael Christiansen Attrupvej 1, Ryomgård:
“Demokratiet skranter i Danmark, når talen kommer ind på opførelsen af vindmøller både på landsplan og lokalt i Syddjurs.
På landsplan sætter man miljøindsatsen årtier tilbage, da man accepterer at naboer til de stadig større vindmøller stadig flere borgere skal tvinges til at have som nabo må støje flere gange mere end man efter miljøbeskyttelsesloven accepterer fra forurenende virksomheder. Derfor er borgerne ikke inte-resseret i at få dem placeret som nærmeste nabo.
Det er derfor man mange steder forsøger at få udlagt nye områder, hvor der kan placeres de stadig større vindmøller, kørt i en meget lukket proces. Også i Syddjurs kommune. Kendetegnende for processen er, at borgerne i de berørte områder ikke er bekendt med kommunens overvejelser, som kommer til at berøre dem væsentligt. Det har ikke stået højt på dagsordenen, da kommunen i 2009 behandlede kommuneplanen. I juli/august gennemførtes en høring om kommunens vindmølleplaner. Altså midt i sommerferien. De få som fangede en notits i lokalbladet havde umådelig svært ved at finde noget materiale om kommunens overvejelser på kommunens hjemmeside. Borgerservice kendte ikke til planerne endsige materiale til udlevering. Karakteristisk er det, at sådanne høringer gennemføres på tidspunkter i feriesæsonen eller op mod jul, som med kommuneplanen.
Og hvad er det lige baggrunden er for at borgerne skal have presset vindmøllerne ned over hovedet. Klimaet? De fleste kan sagtens forstå det fornuftige i at reducere brugen af fossile brændstoffer. Men ny forskning dokumenterer, at der udledes lige så meget CO2 ved produktionen af en vindmølle som den efterfølgende sparer i forhold til de fossile brændstoffer. Når DONG stopper opsætningen af de store vindmøller på land hænger det også sammen med, at økonomien i havmøl-lerne er bedre. Etableringsomkostningerne er ganske vist større, men der er en bedre udnyttelsesgrad på havet og vinden er mere stabil. Derfor har en havmølle længere levetid end den landplacerede.
Derfor må det skyldes almindelig profitbegær, når man også i Syddjurs søger at luske møllerne ind ad bagvejen. Kommunen får penge for hver opsat vindmølle. Og det betaler boligejerne dyrt for i form af værdiforringelse af deres ejendomme. Ingen ønsker frivilligt at få disse støjende møller som nabo. Og så bliver man stavnsbundet. Og så selvfølgelig dem der lægger jord til. Men ingen af disse kommer jo til at få møllerne som nabo.
Det er så glædeligt, at Dansk Folkeparti nu har taget konsekvensen af de problemer, som de landbaserede møller medfører og ikke fortsat vil medvirke til jagten på landets egne borgere.”